Author: Ильченко
Company: Microsoft

ЗАТВЕРДЖЕНО
наказом Міністерства економіки України
від 1 серпня 2006 р. № 265

Методичні рекомендації 
з організації харчування учнів у загальноосвітніх навчальних закладах 
ВИТЯГИ
1. Загальні положення 
Харчування учнів міських і сільських загальноосвітніх навчальних закладів здійснюється за місцем навчання у закладах ресторанного господарства незалежно від їх підпорядкування, типу і форм власності відповідно до законодавчих, нормативних та методичних документів, затверджених в установленому законодавством порядку (додаток 1). 
Необхідно враховувати низку загальних вимог до типу закладів ресторанного господарства, їх приміщень, оснащення, характеру організації виробництва, асортименту продукції, методів обслуговування та способів розрахунку за харчування тощо^1. 
____________
^1 Терміни, що використані в Методичних рекомендаціях, представлені у додатку 2. 
При загальноосвітніх навчальних закладах з кількістю учнів 320 і більше в першу зміну повинні організовуватись їдальні; при меншій чисельності учнів — їдальні-роздавальні. У початкових школах на чотири класи при чисельності 80 учнів допускається функціонування буфету загальною площею 30 м^2 з відпуском гарячих страв, що доставляють з базової їдальні. Мінімальна кількість місць у залах їдалень у загальноосвітніх навчальних закладах визначається з розрахунку 1 місце на 3-х учнів, у школах-інтернатах — 1 місце на 2-х учнів, що дає змогу забезпечити харчуванням учнів шкіл-інтернатів у два потоки^2. 
____________
^2 ДБН В.2.2-3-97 «Будинки і споруди. Будинки та споруди навчальних закладів». — К.: Державний комітет України у справах містобудування і архітектури., 1997 р. — С. 22. 
Визначення і регулювання господарсько-виробничих, організаційно-господарських, правових, фінансових і соціальних взаємовідносин між суб’єктами господарювання сфери ресторанного господарства і загальноосвітніми навчальними закладами здійснюються згідно з Методичними рекомендаціями з організації харчування учнів у загальноосвітніх навчальних закладах. 
2. Організація раціонального харчування учнів загальноосвітніх навчальних закладів 
Раціональне харчування учнів загальноосвітніх навчальних закладів будується на дотриманні трьох основних принципів: 
забезпечення відповідності енергетичної цінності раціону харчування енергозатратам організму; 
задоволення фізіологічних потреб організму у визначеній кількості енергії і співвідношенні у харчових речовинах; 
дотримання оптимального режиму харчування, тобто фізіологічно обґрунтованого розподілу кількості споживаної їжі протягом дня. 
Згідно з цими принципами харчування учнів повинно бути збалансованим за складом основних поживних речовин. Добова потреба в основних харчових речовинах та енергії, а також вітамінах і мінеральних речовинах для учнів різних вікових груп визначається відповідно до норм фізіологічних потреб населення України в основних харчових речовинах та енергії^3, норм харчування у навчальних та оздоровчих закладах^4 (додатки 3–5). Різниця в кількості основних харчових речовин та калорійності раціону дітей різних вікових груп забезпечується регулюванням обсягів споживаної їжі чи складом страв у раціоні. Відповідальними за виконання норм харчування є засновники (власники) та керівники навчальних закладів. Потреби навчальних закладів в організації харчування дітей задовольняються державою відповідно до затверджених нормативів. 
____________
^3 Наказ Міністерства охорони здоров’я України від 18.11.99 № 272 «Про затвердження Норм фізіологічних потреб населення України в основних харчових речовинах та енергії». 
^4 Постанова Кабінету Міністрів України від 22.11.2004 № 1591 «Про затвердження норм харчування у навчальних та оздоровчих закладах». 
Важливим елементом організації раціонального харчування учнів є правильний розподіл обсягів добового споживання їжі між окремими її прийомами. Найбільш оптимальним режимом харчування учнів протягом дня слід вважати чотириразовий прийом їжі з інтервалами між прийомами 3,5–4 години. 
Кількість прийомів їжі встановлюється залежно від віку, стану здоров’я та розпорядку дня учнів. У розпорядку дня для учнів рекомендовано дотримуватись такого режиму харчування: 
при відвідуванні школи в I зміну: 
7^30–8^00 — сніданок удома; 
після другого уроку — другий сніданок у школі для учнів 1–5 класів, 
після 3-го уроку — для 6–11 класів; 
після повернення зі школи: 
13^00–14^00 обід для учнів 1–5 класів; 
14^00–15^00 обід для учнів 6–11 класів; 
16^00–17^00 — полуденок; 
19^00–20^00 — вечеря. 
При відвідуванні школи в II зміну: 
8^00–сніданок удома; другий сніданок не передбачено; 
12^00–13^00 — обід перед виходом до школи; 
у школі учні 1–5 класів отримують полуденок після 2-го уроку, 
учні 6–11 класів — після 3-го уроку; 
19^00–20^00 — вечеря вдома. 
Для учнів 6-річного віку: 
7^00–7^30 — сніданок удома; другий сніданок у школі на 2-й перерві; 
13^00–13^30 — обід після повернення зі школи; 
16^30 — полуденок після денного сну; 
19^00–19^30 — вечеря за 1,5–2 години до сну. 
Сніданок і вечеря у школярів повинні становити 20–25 відсотків, обід — 35–40 відсотків, полуденок 10–15 відсотків, вечеря 20–25 відсотків відповідної вікової добової потреби в харчових речовинах та енергії. 
Для дітей 6-річного віку в загальноосвітніх навчальних закладах рекомендується триразове харчування (гарячий сніданок, обід і полуденок). При цьому полуденок становить 10 відсотків добової калорійності раціону. 
Учні, що відвідують групу продовженого дня, повинні забезпечуватись за місцем навчання дворазовим гарячим харчуванням (сніданок і обід), а в окремих випадках — і полуденком. 
У школах, де немає групи продовженого дня, повинно бути організоване одноразове гаряче харчування (сніданок). За бажанням батьків усім учням може бути запропонований і обід. 
Учні старших класів у шкільних їдальнях одержують комплексні сніданки або комплексні обіди. 
Сніданок складається із закуски, гарячої, солодкої страви або гарячого напою; обід — із закуски, першої, другої та солодкої страви. На полуденок рекомендується 200 мл соку, молока чи кисломолочних продуктів із булочними виробами. Перелік страв, які рекомендовані для включення у раціони харчування учнів, містить різноманітні страви з м’яса, риби, молока, сиру, борошняних виробів, фруктів та овочів^5. У різні прийоми їжі протягом дня не допускається повторення тих самих страв. 
____________
^5 Сборник рецептур блюд для питания школьников, утвержденный приказом Минторга УССР от 24.12.85 № 341. 
Рекомендовані обсяги виходу страв наведені в таблиці 1. 

Таблиця 1 
Рекомендовані обсяги порцій страв, г^6 
____________
^6 Сборник рецептур блюд для питания школьников, утвержденный приказом Минторга УССР от 24.12.85 № 341. — С. 15. 
Страва | Обсяг порції
| 7–10 років | 11–17 років
Холодні закуски (салати, вінегрети) | 50–75 | 50–100
Перші страви | 250 | 300
Другі страви | 75–130 | 75–170
Гарніри | 150–200 | 200–270
Напої | 200
Хліб* | 30 г (пшеничний), 20 г (житній)
____________
* До сніданку рекомендується давати пшеничний хліб, до обіду — пшеничний та житній. За наявності в меню борошняних і кондитерських виробів, з урахуванням енергетичної та харчової цінності раціону, хліб може виключатися. 
У разі відсутності якогось продукту для збереження біологічної та харчової цінності раціону слід здійснювати його заміну відповідно до таблиці взаємозамінюваності за збірником рецептур. 
Учнів загальноосвітніх навчальних закладів необхідно забезпечувати раціональним харчуванням, різноманітним протягом доби та навчального тижня, основу якого має становити організація профілактичного (щадного) харчування, що передбачає спеціальне кулінарне обробляння продуктів: м’ясо та риба — відварюються чи готуються в січеному вигляді на пару, крупи та овочі — розварюються до м’якості, допускається легке запікання страв, виключається смаження тощо. 
При школах у залі їдальні або окремому приміщенні функціонують буфети. Асортимент буфетів визначено Державними санітарними правилами і нормами влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу, затвердженими постановою головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 № 63. Включення до цього асортименту нових продуктів та страв здійснюється тільки за умови отримання позитивного висновку Міністерства охорони здоров’я України. 
<…>
5. Організація обслуговування учнів 
Основним напрямом організації харчування учнів слід вважати реалізацію скомплектованих раціонів з абонементною системою розрахунку. 
За кожним класом (групою) в їдальні повинні бути закріплені певні столи, а за учнями класу (групи) — індивідуальні місця за столами відповідно до їх ростових даних. 
Відпуск харчування учням в їдальні необхідно організовувати згідно з графіком, який розробляється керівництвом їдальні разом з особою, відповідальною за організацію харчування (інспектором з харчування), батьківським та учнівським комітетом виходячи з режиму навчальних занять. При розробленні графіка слід враховувати необхідність повного (100 %) забезпечення учнів першої зміни гарячими сніданками, учнів, що займаються в групах продовженого дня і для інших бажаючих — обідами, учнів, що знаходяться у школі повний день — полуденками, які відпускають після 15-ої години. Графік затверджується директором школи і вивішується на видному місці. Контроль за виконанням графіка відвідування їдальні та порядком під час приймання їжі повинен покладатися на інспектора з харчування. 
Організацію обслуговування учнів гарячим харчуванням рекомендується здійснювати шляхом попереднього накриття столів з використанням на роздавальні механізованої лінії періодичної дії з накопиченням, через «шведські столи», здійснювати кейтерингове обслуговування з використанням посуду одноразового або багаторазового використання (додаток 11). 
Форму самообслуговування з попереднім накриттям столів скомплектованими раціонами харчування слід застосовувати в невеликих за місткістю (до 100 місць) шкільних їдальнях. Крім того, ця форма самообслуговування застосовується, як правило, для організації харчування учнів початкових класів. 
У першу чергу працівники, відповідальні за організацію обслуговування, розставляють на столи столовий посуд, кладуть набори, ставлять напій гарячий — у чайнику, холодний — у склянці, порціоновану на одного учня холодну закуску, розкладають хліб. Одночасно перевіряють і за необхідності поповнюють на столах серветки, сіль. 
Для прийому солодких страв, а меншим школярам — і перших страв рекомендовано подавати десертні ложки. 
Перші страви рекомендовано подавати в порціонних (за кількістю учнів за столом) супових мисках із кришкою, в яких їжа довше зберігається в гарячому стані. Перед початком прийому їжі для порціонування перших страв на кожному столі повинна бути розливна ложка. 
У встановлений графіком час відвідування їдальні учні класами разом із класним керівником (вихователем) в організованому порядку після миття рук входять до зали, розміщуються за закріпленими за класами столами та місцями і приймають їжу. 
Більш раціональним, з точки зору фізіології та гігієни харчування, є подача других страв під час їх прийому, тому другі страви подають, коли учні сіли за столи. 
Після завершення приймання їжі учні 1–5 класів разом із класним керівником і черговими по їдальні, а учні 6–11 класів — самостійно збирають та відносять використаний посуд і набори у мийну або на конвеєр для збору використаного посуду, після чого виходять із зали. 
Механізовану лінію періодичної дії з накопиченням оснащують тепловими шафами, до яких скомплектовані обіди подають за допомогою конвеєра (додаток 12). Шафи розміщують уздовж стіни в залі. Частина конвеєра розміщується на кухні. Перпендикулярно до нього організуються 3–4 робочих місця комплектувальників обідів: 
перший кладе на тацю столові набори, хліб, гарячий напій і потім ставить тацю на конвеєр, що рухається в напрямі до теплових шаф; 
другий порціонує і ставить на тацю другу страву; 
третій порціонує і ставить на тацю першу страву. 
Згідно з проведеними дослідженнями кількість теплових шаф (габаритні розміри: 1120 х 705 х 1440 мм) повинна відповідати таблиці 4. 
Таблиця 4 
Розрахункова кількість секцій (теплових шаф) у лінії комплектації та відпуску обідів залежно від чисельності учнів та місткості шкільної їдальні 

№ 
з/п

Назва показника

Для звичайних шкіл

1 | Число місць у їдальні | 100 | 200 | 300 | 400 | 500
2 | Кількість секцій лінії | 3 | 6 | 10 | 13 | 16
Для забезпечення раціонального використання лінії комплектації обідів, оснащеної тепловими шафами (секціями), необхідно враховувати: 
кількість місць у залі (повинна відповідати нормативу); 
розміри та конфігурацію торговельної зали (встановлення розрахованої кількості секцій стійки-накопичувача повинно здійснюватись уздовж однієї стіни); 
ємність однієї секції (у тепловій шафі стійки-накопичувача вміщується 16 комплексних обідів; на тацю комплектується один обід чи два шкільних сніданки, тобто у цьому разі ємність секції та всього накопичувача подвоюється); 
ємність (щодо сніданків) встановлених секцій (повинна дорівнювати кількості місць у залі); 
чисельність комплектувальників (повинна відповідати потужності лінії); 
раціональний взаємозв’язок роботи кухні, пунктів комплектування, обідньої зали, мийного відділення; 
площу кухні та мийного відділення (площа повинна надавати можливості встановлювати додаткове обладнання — конвеєри для збирання посуду, пересувне роздавальне обладнання тощо). 
При нормативній кількості місць у шкільній їдальні організація харчування учнів (сніданки) із застосуванням механізованої лінії може здійснюватись протягом двох великих перерв по 20 хвилин у два потоки. 
Лінія комплектування, накопичення та відпуску обідів дає можливість реалізувати два варіанти скомплектованих раціонів. 
Процес обслуговування учнів гарячими сніданками з використанням цієї лінії комплектації та відпуску обідів рекомендовано здійснювати таким чином: 
перед початком прийому їжі працівники їдальні комплектують і встановлюють у секції стійки-накопичувача таці з обіднім раціоном (гарячі страви); 
одночасно розставляють на столах холодні закуски, холодні напої, розкладають набори, хліб (столові набори і хліб можуть бути розміщені на таці), перевіряють і за необхідності додають на столи серветки, сіль; 
згідно з графіком відвідування їдальні групи в кількості учнів, рівній під час сніданку числу місць у залі, під час обіду — ємності теплових шаф (трохи більше половини кількості місць у залі), після миття рук організовано входять до зали в супроводі класних керівників (вихователів) і рівномірно розподіляються вздовж стійки-накопичувача, виймають із його секцій таці з їжею і направляються з ними на закріплені місця в залі; 
у разі відпуску комплексних обідів з ліній комплектування та відпуску обідів першочергово до зали входять учні, число яких повинно дорівнювати половині кількості місць у залі, і розбирають таці з накопичувача. Після звільнення накопичувача він заповнюється вдруге для учнів наступного потоку. Після другого заповнення вільних секцій накопичувача комплексними обідами (приблизно через 3–4 хвилини) входить наступна група учнів — і зала заповнюється майже повністю (до 90 % місткості зали); 
їжу учні приймають, не знімаючи посуду з таці, після чого самостійно (молодші — за допомогою чергових) відносять використаний посуд разом з тацею на конвеєр, який доставляє її в мийну столового посуду. Чистий посуд, набори і таці поступають на пункти комплектації для здійснення повторного циклу. 
Кейтерингове обслуговування готовою продукцією із застосуванням індивідуального посуду разового використання доцільно застосовувати у школах, де не передбачена кухня. При цьому методі обіди готують централізовано на базовому підприємстві, порціонують в індивідуальну упаковку, здійснюють швидке охолодження в низькотемпературній камері (t = -18° C) і доставляють у шкільний заклад ресторанного господарства у термоконтейнерах з відповідною температурою, де комплексні обіди розігрівають у конвекційних печах безпосередньо перед відпуском учням. 
Кейтерингове обслуговування готовою продукцією із застосуванням індивідуального посуду багаторазового використання також є доцільним для закладів типу їдальня-роздавальня. Приготування продукції здійснюється у пароконвектоматі, в якому готуються різні страви, у тому числі й дієтичні. Страви можуть бути порціоновані у спеціальні гастроємкості різних форм і розмірів. Ця багатофункціональна тара оснащена спеціальними кришками, по периметру яких прокладений особливий ущільнювач, який не дає вмісту розливатися та зберігає його температуру. Гастроємкості з їжею поміщають в термопорти, які доставляють у шкільну їдальню-роздавальню. Там гастроємкості виймають і встановлюють у пересувні металеві візки: з охолодженням — для соків і салатів, з підігрівом — для гарячих страв. На столи ставляться металеві каструльки з розливними ложками, діти самі наливають собі першу страву, інші страви вони беруть самі із спеціальних візків або страви розвозять по залі на візках. Єдина тара для приготування, транспортування і розігріву забезпечує відповідність санітарним нормам, зберігає смак і зовнішній вигляд продукції, тому що немає необхідності декілька раз перекладати їжу. Тару використовують як оборотну. 
«Шведські столи» — форма обслуговування, яку можна використовувати для старшокласників. Асортимент «шведського столу» — салати, млинці, сирники, випічка, десерти, напої тощо — до 15 найменувань. Взяти школярі можуть все, але дозовано — 480–500 г. Для орієнтації може бути порціонований один з можливих варіантів сніданку. Найбільшим плюсом «шведського столу» є виховний момент: довіра дітям і формування особистості. Поряд із цим треба вивчати попит школярів: виявивши, що більше люблять школярі, відповідно, замовляти таку продукцію в більших обсягах. Завдяки введенню такої форми обслуговування значно збільшиться кількість бажаючих харчуватися в їдальні. 
Якщо учням надається другий сніданок (молоко, сік чи вітамінізований напій і борошняний кондитерський або булочний виріб) після другого уроку, то на першій перерві (першому уроці чи на початку другого уроку) інспектор з харчування (відповідальна за харчування особа) збирає інформацію про присутність учнів кожного класу. 
За 10–15 хвилин до кінця другого уроку накривають столи, на яких виставляють для кожного класу таці зі склянками молока (соку, напою) відповідно до кількості присутніх учнів у класі та таці з відповідною кількістю кондитерських борошняних виробів. 
Гаряче харчування викладацького складу та обслуговуючого персоналу шкіл повинно здійснюватись за вільним графіком з використанням методу самообслуговування. 
Поряд з наданням гарячого харчування для викладацького складу та обслуговуючого персоналу у шкільній їдальні за їх заявками рекомендовано організовувати столи замовлень для купівлі різних видів напівфабрикатів, кулінарних, борошняних та кондитерських виробів за готівковий розрахунок. 
Прийом замовлень повинен здійснювати кухар-бригадир шкільної їдальні в середньому раз на тиждень з реєстрацією замовлення в спеціальному журналі. Видача замовлення повинна здійснюватись у певний день тижня. 
Крім організації столів замовлень у передсвяткові дні у шкільних їдальнях слід організовувати виставки-продажі з широким асортиментом різноманітних напівфабрикатів і готової продукції. 
6. Розрахунок за харчування в шкільних закладах ресторанного господарства 
Розподіл коштів на організацію харчування дітей у навчальних закладах, облік і звітність за використання коштів, які виділяються на безоплатне харчування, здійснюється відповідно до законодавства. 
У шкільних їдальнях певні категорії дітей харчуються безоплатно. Це діти-сироти, діти, що знаходяться під опікою, діти, що постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи, учні 1–4 класів, діти, що потребують дієтичного харчування. За рішенням органів місцевого самоврядування безоплатно всі учні можуть отримувати молоко (сік) і борошняний кондитерський виріб. 
Безоплатне харчування учнів у навчальних закладах з денною формою перебування у закладах здійснюється тільки у робочі дні^12. У разі відсутності учнів під час навчання компенсація за харчування не проводиться. Класні керівники (вихователі) щодня відмічають фактичну наявність учнів, що харчуються безоплатно, передають цю інформацію особі, відповідальній за організацію харчування учнів (інспектору з харчування), яка вносить дані у спеціальний журнал або комп’ютер. Після узагальнення інспектор з харчування передає інформацію в їдальню. 
____________
^12 У школах-інтернатах харчування забезпечується протягом тижня. 
Можливі такі варіанти звітування завідуючого виробництвом та інспектора з харчування: 
Перший варіант. Інспектор з харчування щодня виписує квитанцію на отримання харчування учнями 1–4 класів, учнями, що потребують дієтичного харчування, учнями-сиротами тощо. Корінці квитанцій, в яких вказується кількість учнів, що харчуються, додаються до звіту завідуючого виробництвом їдальні. До звіту інспектора з харчування додаються квитанції, в яких також відображена кількість учнів, що харчуються. Завідуючий виробництвом надсилає звіт до бухгалтерії комунального підприємства один раз на тиждень. Інспектор з організації харчування надсилає звіт до районного управління освіти і науки один раз на місяць. 
Другий варіант. Щодня завідуючий виробництва та інспектор з харчування складають реєстр (акт), згідно з яким дані обох працівників, відповідальних за харчування, про чисельність школярів, що харчуються, повинні повністю збігатися. Реєстр виписується на харчування кожної категорії тих, хто харчується безоплатно. У кінці кожного тижня завідуючий виробництвом складає звіт про витрачені кошти (для бухгалтерії комунального підприємства). У кінці місяця інспектор з харчування складає власний звіт і звіряє його з бухгалтерією. Звіт підписується директором, бухгалтером та інспектором з харчування і надсилається до бухгалтерії районного управління освіти. 
На основі щомісячного звіту районне управління освіти перераховує об’єднанню шкільних їдалень (комунальному підприємству) кошти. 
Харчування дітей, які не належать до зазначених категорій, у загальноосвітніх навчальних закладах здійснюється за готівку. Школярі, що харчуються за кошти батьків, щодня в буфеті купують талони на комплексні обіди (сніданки). У цьому разі необхідно вивчати попит споживачів, щоб крім обов’язкового обсягу випущеної продукції мати певний запас, розрахований на організацію харчування школярів, викладачів та обслуговуючого персоналу. Для того щоб забезпечити всіх бажаючих обідами, полуденками, інспектор з харчування напередодні збирає і передає в їдальню інформацію про тих учнів, що харчуються організовано за кошти батьків. Це можуть бути молодші школярі групи продовженого дня тощо. 
Розрахунок і вивчення попиту школярів може здійснюватись і з використанням нових інформаційних технологій, а саме: учні (в основному ті, що харчуються за кошти батьків) мають спеціальні магнітні картки (картка учня), які видає їм бухгалтерія підприємства ресторанного господарства після внесення певної суми грошей. Рахунок учня може періодично поповнюватись. 
Для зчитування інформації з картки учня на робочому місці буфетника (роздавальника) ставлять спеціальний касовий апарат. Учень може взяти як окремі страви, так і комплексний обід (сніданок, полуденок). 
Важливо, що таким же чином можна замовити комплексний раціон харчування і на наступний день. У такому разі школяр обов’язково повинен зберегти чек, за яким одержить наступного дня відповідний раціон харчування. Бажано, щоб ця інформація надходила від учня інспектору з харчування, який в кінці дня формує замовлення на наступний день. Крім того, у разі втрати чеку в журналі є відмітка про замовлення та оплату учнем комплексного раціону харчування. 
Комплексні сніданки, обіди мають визначену фіксовану вартість, узгоджену з органами районного управління освіти і науки, тому можна використовувати й абонементну систему розрахунку з придбанням абонементів на наступний місяць. 
Необхідно доводити до відома школярів, що вартість їх харчування за державний кошт і за місячними абонементами нижча за харчування школярів, що кожен день розраховуються за харчування на суму податку на додану вартість (ПДВ)^13. Тому в закладах ресторанного господарства ведеться окремий облік продукції, що реалізується із ПДВ і без нього. 
____________
^13 Постанова Кабінету Міністрів України від 03.11.97 № 1200 «Про Порядок та норми надання послуг з харчування учнів у професійно-технічних училищах та середніх навчальних закладах, операції з надання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість». 
7. Контроль за роботою шкільних закладів ресторанного господарства 
Відповідальність за організацію харчування учнів (вихованців) у навчальних закладах незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, додержання в них вимог санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм, за матеріально-технічний стан харчоблоку (їдальні, буфету) покладається на засновників (власників) керівників цих навчальних закладів. Норми та порядок організації харчування учнів (вихованців) у загальноосвітніх навчальних закладах встановлюються Кабінетом Міністрів України. Контроль за охороною здоров’я та якістю харчування учнів (вихованців) покладається на органи охорони здоров’я^14. 
____________
^14 Порядок організації харчування дітей у навчальних та оздоровчих закладах, затверджений Міністерством охорони здоров’я України і Міністерством освіти і науки України від 1 червня 2005 р. № 242/329. 
Контроль за дотриманням законодавства у частині встановлення і застосування роздрібних цін і націнок, розрахунків зі споживачами, правильністю відпуску страв і кулінарних виробів, правильним використанням ваговимірювальної техніки, за якістю і безпекою продукції, додержанням норм і правил, установлених для закладів ресторанного господарства здійснюють органи виконавчої влади та місцевого самоврядування в межах компетенції, наданої чинним законодавством. 
Так, згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі мають право: 
перевіряти у суб’єктів господарської діяльності сфери ресторанного господарства якість товарів (робіт, послуг), додержання обов’язкових вимог щодо їх безпеки, а також дотримання правил торгівлі та надання послуг, входити безперешкодно та обстежувати будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб’єктів, здійснювати відбір зразків товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів для перевірки їх якості на місці або проведення незалежної експертизи у відповідних лабораторіях та інших установах з оплатою вартості зразків і проведених досліджень (експертиз) за рахунок суб’єктів господарської діяльності, що перевіряються; 
проводити контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за надані послуги та реалізовані товари (у разі неможливості повернення зроблених затрат їх відшкодування здійснюється за результатами діяльності суб’єктів господарської діяльності); 
одержувати від суб’єктів господарської діяльності, що перевіряються, копії необхідних нормативних документів та інші відомості, які характеризують якість товарів (робіт, послуг), сировини, матеріалів, що використовуються для виробництва цих товарів, виконання робіт. 
Також у межах компетенції контроль за роботою шкільних їдалень повинні здійснювати міські (районні) державні адміністрації, районні управління або відділи освіти, адміністрація об’єднання шкільного харчування, органи громадського самоврядування в освіті. Результати перевірок повинні відображатись у контрольному журналі з наступним обговоренням їх на педагогічній раді школи. 
Згідно із Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»: нагляд за дотриманням вимог санітарних норм у стандартах та інших нормативно-технічних документах, відповідністю продукції вимогам безпеки для здоров’я і життя населення здійснюють виключно органи, установи і заклади державної санітарно-епідемічної служби. 
Головному державному санітарному лікарю та іншим посадовим особам, які здійснюють державний санітарно-епідемічний нагляд, надані повноваження щодо безперешкодного входу на територію і в приміщення всіх об’єктів нагляду за службовим посвідченням і обов’язкових для виконання вказівок щодо усунення виявлених порушень санітарних норм, а також проведення необхідних лабораторних досліджень. 
Періодичний контроль проводиться працівниками санітарно-епідеміологічної служби, що здійснюють вибірковий санітарно-гігієнічний огляд шкільних їдалень. Результати їх перевірок повинні заноситись до санітарного журналу. 
Перевірку фінансово-господарської діяльності суб’єктів підприємницької діяльності, які організовують харчування в навчальних закладах, проводять органи виконавчої влади, уповноважені від імені держави в порядку, встановленому законодавством, здійснювати планові та позапланові виїзні перевірки^15. 
____________
^15 Закон України від 21.05.99 № 700-XIV «Про здійснення контролю за сплатою збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та збору на обов’язкове соціальне страхування». 
Указ Президента України від 23.07.98 № 817/98 «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності». 
Щоденний контроль за якістю готових страв у їдальнях при загальноосвітніх навчальних закладах рекомендується здійснювати бракеражною комісією, до складу якої входять завідуючий виробництва закладу харчування, медичний працівник і представник адміністрації закладу. 
Важливу роль в організації контролю за харчуванням учнів відіграє медпрацівник школи. Беручи участь в роботі бракеражної комісії, він повинен здійснювати постійний контроль за якістю їжі, а також сировини та продуктів, що надходять, слідкувати за дотриманням Санітарних правил^16 в їдальні при школі, брати участь у проведенні вітамінізації страв, проводити огляд учнів для виявлення тих, що потребують дієтичного харчування тощо. 
____________
^16 Санитарные правила для предприятий общественного питания, включая кондитерские цехи и предприятия, вырабатывающие мягкое мороженое, утвержденные 19.03.91 МОЗ СССР и Минторгом СССР. 
СанПин 42-123-4117-86 «Условия, сроки хранения особо скоропортящихся продуктов», утвержденные 20.06.86 приказом МОЗ СССР. 
При перевірках шкільних їдалень особливу увагу потрібно звернути на дотримання норм закладки сировини та виходу готової продукції, технології виготовлення страв та виробів, порядку ціноутворення, вимог Санітарних правил при зберіганні і реалізації продукції, обробленні використаного столового та кухонного посуду. 
Суб’єкт господарювання повинен безкоштовно надавати для лабораторного контролю зразки сировини та готової продукції в кількості, передбаченій чинними нормативно-правовими актами. 
Перевірку шкільних їдалень працівники відповідних служб повинні здійснювати після пред’явлення службового посвідчення та направлення на перевірку, члени комісії (групи) громадського контролю — за посвідченням, що видається профспілковим комітетом школи. 
Перевірки виробничих та складських приміщень повинні проводитись в санітарному одязі в супроводі представника шкільної їдальні. 
За відмову у сприянні контролюючим особам, які здійснюють перевірки, суб’єкти господарювання несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. 
За порушення чинного санітарного законодавства, продаж продукції, забороненої до випуску й продажу як небезпечної для життя і здоров’я людей, а також у випадках, що завдали шкоди здоров’ю споживача, суб’єкти господарської діяльності в ресторанному господарстві та їх уповноважені особи несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. 
За результатами перевірок у разі встановлення порушень адміністрація підприємства (закладу) харчування зобов’язана негайно вжити відповідних заходів для усунення виявлених недоліків. 
8. Управління якістю обслуговування споживачів у закладах ресторанного господарства при школах 
Для оцінки якості обслуговування споживачів у шкільних їдальнях і буфетах, зіставлення ціни і якості послуг, виявлення незадоволеного попиту і попиту, що формується, періодично проводиться опитування учнів загальноосвітніх навчальних закладів, їх батьків і вчителів за анкетами, розробленими науковцями Київського національного торговельно-економічного університету (додатки 13–15). Для одержання об’єктивної інформації анкети слід пропорційно розповсюджувати серед учнів різних класів. Опитування проводиться один — два рази на рік. 
Якість готової їжі в шкільній їдальні щодня повинна перевіряти бракеражна комісія, до складу якої належить завідуючий виробництва (кухар-бригадир) шкільної їдальні, медпрацівник і представник адміністрації, до функціональних обов’язків якого входить контроль за організацією харчування, а також представники батьківської громадськості. Без бракеражу не повинна поступати на реалізацію жодна партія приготовлених страв і напоїв. Запис про перевірку готової продукції заноситься до бракеражного журналу (додаток 17). Ведеться також журнал обліку випадків поставки недоброякісної сировини (додаток 16). Якість продукції оцінюється за п’ятибальною системою (максимальна оцінка — 5 балів). У додатках 18–19 містяться коефіцієнти зниження оцінки за наявністю певних недоліків. Згідно з цими оцінками здійснюється преміювання робітників. 
На підприємствах з виготовлення напівфабрикатів і кулінарних виробів контроль за якістю сировини, напівфабрикатів і готових виробів, що надходять до їдальні, повинен покладатись на технологічну лабораторію, без дозволу якої відправка продукції у шкільні їдальні-доготівельні (роздавальні) не допускається. Бракераж сирої продукції здійснюється комірником, завідуючим виробництвом, кухарем із залученням медичного працівника навчального закладу. 
Періодично (1–2 рази на рік) завідуючий виробництвом їдальні та інспектор з харчування звітують на педагогічній раді про стан організації харчування учнів школи і задачі щодо його подальшого поліпшення. 
Раз на рік (березень) рекомендується проводити конкурс закладів харчування при школах для визначення кращого серед них (додаток 20). 
Заклади ресторанного господарства при школах можуть проводити сертифікацію своїх послуг в установленому законодавством порядку. 
<…>